334-та піхотна дивізія (Третій Рейх)
334-та піхотна дивізія (Третій Рейх) 334. Infanterie-Division | |
---|---|
![]() Емблема 334-ї піхотної дивізії вермахту | |
На службі | 25 листопада 1942 — 16 квітня 1945 |
Країна | ![]() |
Належність | ![]() |
Вид | ![]() |
Тип | піхота |
Чисельність | піхотна дивізія |
У складі | Див. Командування |
Гарнізон/Штаб | Навчальний центр Графенвер |
Війни/битви | Друга світова війна |
Командування | |
Визначні командувачі | генерал артилерії Гайнц Ціглер |
Знаки розрізнення | |
Емблема дивізії | ![]() |
Емблема дивізії | ![]() |
Емблема дивізії | ![]() |
![]() |
334-та піхотна дивізія (Третій Рейх) (нім. 334. Infanterie-Division) — піхотна дивізія Вермахту, що входила до складу німецьких сухопутних військ у роки Другої світової війни. Сформована 1942 році, з грудня 1942 до травня 1943 року билася у Туніській кампанії. 8 травня 1943 року розгромлена та капітулювала союзникам в районі Беджа. Вдруге відновлена літом 1943 року, відправлена на Італійський фронт, де билася до кінця війни. У квітні 1945 року залишки дивізії здалися американській 5-й армії в Доломітових Альпах.
334-та піхотна дивізія почала формування 25 листопада 1942 року як зведене з'єднання типу «Крімгільда» від XIII, XVII та XVIII військових округів на полігоні Графенвер. Незвично було, що її три полки (754-й, 755-й, 756-й) формувалися у трьох різних військових округах (754-й — XIII округ — Нюрнберг, 755-й — XVII округ — Відень, 756-й — XVIII округ — Зальцбург). До того ж дивізія складалася з двох піхотних полків (754-го та 755-го) та гірського піхотного полку (756-го). З моменту формування дивізія призначалася для ведення бойових дій у Північній Африці. У січні 1943 року 334-ту дивізію перекинули морем з Неаполя в Африку і включили до складу 5-ї танкової армії в Тунісі. Перші підрозділи 754-го піхотного полку прибули до Бізерти наприкінці грудня 1942 року під командуванням командира дивізії оберста Фрідріха Вебера, решта дивізії прибула до 15 січня 1943 р.
У січні 1943 року разом з 10-ю танковою дивізією та дивізією «фон Мантойффель» вони успішно захищали північну частину Тунісу під час так званої «гонки до Туніса». У період з лютого по березень дивізія вела бої в північних туніських горах і залишалася постійно задіяною, зазнаючи серйозних втрат через серію жорстоких і кривавих боїв, які дорого коштували дивізії. 334-та піхотна дивізія брала участь у штурмі Джебель Менсон. Наприкінці квітня 1943 року тактична група «Gruppe Audorff» дивізії брала участь в атаці на височини Меджаз-ель-Баб. У ході запеклих боїв 334-та дивізія була відокремлена разом з добровольчою організацією «Африканська фаланга» режиму Віші від решти німецько-італійської групи армій. 8 травня 1943 року частини дивізії здалися військам союзників у районі Беджа, за кілька днів до падіння Тунісу.
3 червня 1943 року на півдні Франції в Бордо почалося повторне формування 334-ї піхотної дивізії. Цього разу всі солдати прибували з XIII військового округу (Нюрнберг). 20 жовтня 1943 року генерал-лейтенант Вальтер Шеллер прийняв дивізію, яку перевели до Італії, після приблизно 3 місяців інтенсивної підготовки. З'єднання включили до LXXVI танкового корпусу групи армій «С» з дислокацією в секторі 10-ї армії на узбережжі Лігурії в районі Генуї. На початку 1944 року дивізія входила до складу LI гірського корпусу в районі на південь від Пескари до лінії Густава між Орсоньєю та Гуардіагреле на схід від масиву Маджелла.
Частини дивізії брали участь у боях біля Понтекорво в битві при Монте-Кассіно поблизу русел річок Лірі та Сакко. Після прориву союзниками лінії Густава дивізія відійшла до Умбрії. На лінії Тразімено (або лінії Альберта) 334-та піхотна дивізія утримувала позиції на південний захід від Кастільйоне-дель-Лаго на озері Тразімено. В перших числах липня 1944 року після розгрому німецької оборони на лінії Тразімено дивізія брала участь в ар'єргардних боях у Валь ді К'яна та на Пратомайо на південь від Ареццо. Потім дивізія повернулася в Геную для відпочинку та доукомплектування.
З кінця липня до кінця серпня 1944 року 334-та дивізія дислокувався в районі Реджелло-Пелаго на південний схід від Флоренції і виконувала функції з антипартизанської боротьби. Наприкінці серпня її перевели на північ від Прато. В жовтні дивізія у складі XIV танкового корпусу брала участь в оборонних боях в районі Болоньї, маючи лише близько 2600 військовослужбовців. У квітні 1945 року залишки дивізії здалися американській 5-й армії в Доломітових Альпах.
- Німеччина (листопад — грудень 1942);
- Північна Африка (грудень 1942 — травень 1943);
- Франція (жовтень — листопад 1943);
- Австрія (листопад 1943 — квітень 1945).
- 1-ше формування
генерал-лейтенант Фрідріх Вебер (нім. Friedrich Weber) (15 листопада 1942 — 15 квітня 1943);
- генерал-майор Фріц Краузе (нім. Fritz Krause) (15 квітня — 9 травня 1943);
- 2-ге формування
генерал артилерії Гайнц Ціглер (нім. Heinz Ziegler) (травень — 29 жовтня 1943);
генерал-лейтенант Вальтер Шеллер (нім. Walter Scheller) (29 жовтня — 27 листопада 1943);
генерал-лейтенант Гельмут Бельке (нім. Hellmuth Böhlke) (27 листопада 1943 — 16 квітня 1945).
Час | Корпус | Армія | Група армій (округ) |
Штаб |
---|---|---|---|---|
Перше формування | ||||
1942 | ||||
грудень | — | 5 ТА | — | Німеччина |
1943 | ||||
4 січня | корпус Фішера | 5 ТА | — | Північна Африка |
2 лютого | 5 ТА | — | Північна Африка | |
лютий | 5 ТА | Група армій «Африка» | Північна Африка | |
травень | 5 ТА | Група армій «Африка» | Північна Африка | |
Друге формування | ||||
липень | формування | 1 А | Група армій «D» | Бордо |
листопад | LXXXVII ак | Група армій «B» | Генуя | |
грудень | LXXXVII ак | 14 А | Група армій «C» | Генуя |
1944 | ||||
січень | LI гк | 10 А | Група армій «C» | Адрія, Пескара |
травень | тактична група «Гаук» | 10 А | Група армій «C» | Адрія, Пескара |
червень | LXXVI тк | 10 А | Група армій «C» | Адрія, Пескара |
липень | відновлення боєздатності | Група армій «C» | Генуя | |
серпень | I парашутний корпус | 14 А | Група армій «C» | Флоренція |
жовтень | LI гк | 10 А | Група армій «C» | Болонья |
листопад | XIV тк | 10 А | Група армій «C» | Болонья |
1945 | ||||
січень | XIV тк | 10 А | Група армій «C» | Болонья |
лютий | I парашутний корпус | 10 А | Група армій «C» | Болонья |
квітень | LI гк | 14 А | Група армій «C» | Доломітові Альпи |
1941[1] | 1943 |
---|---|
754-й піхотний полк | 754-й гренадерський полк |
755-й піхотний полк | 755-й гренадерський полк |
756-й гірсько-піхотний полк | 756-й гренадерський полк |
334-й артилерійський полк | |
334-й інженерний батальйон | |
— | 334-й фузилерний батальйон |
334-й розвідувальний батальйон | — |
334-й протитанковий дивізіон | |
334-й дивізійний батальйон зв'язку | |
— | 334-й запасний батальйон |
334-те дивізійне управління постачання |
- Нагороджені дивізії[2]
- Лінія Гітлера
- Битва на лінії Марет
- Операція «Сіпео»
- 136-та танкова дивізія «Джовані Фашисті»
- Армія Західної Пустелі
- Виноски
- Джерела
- ↑ 334. Infanterie-Division. Архів оригіналу за 18 січня 2022. Процитовано 13 липня 2021.
- ↑ Holders of high awards [Архівовано 13 липня 2021 у Wayback Machine.] (англ.)
- ↑ Knight's Cross Holders of 15. Infanterie-Division. Архів оригіналу за 16 січня 2014. Процитовано 15 липня 2021.
- 334. Infanterie-Division. на lexikon-der-wehrmacht.de. Архів оригіналу за 18 січня 2022. Процитовано 13 липня 2021.(нім.)
- 334. Infanterie-Division. на axishistory.com. Архів оригіналу за 13 липня 2021. Процитовано 13 липня 2021.(англ.)
- 334. Infanterie-Division. на okh.it. Архів оригіналу за 11 квітня 2016. Процитовано 13 липня 2021. (італ.)
- 334. INFANTERIE-DIVISION — UNIT HISTORY [Архівовано 13 липня 2021 у Wayback Machine.](англ.)
- Georg Tessin: Verbände und Truppen der deutschen Wehrmacht und Waffen-SS im Zweiten Weltkrieg 1939—1945. Band10. Die Landstreitkräfte 371—500. Biblio-Verlag, Bissendorf 1975, ISBN 3-7648-1002-5, S.53f.
- Samuel W. Mitcham. German Order of Battle, 291st 999th Infantry Divisions, Named Infantry Divisions, and Special Divisions in WWII. — Paderborn : Stackpole Books, 2007. — Т. 1. — 400 с. — (Stackpole military history series) — ISBN 0-8117-3416-1. (англ.)